A Calella hi ha 52 cobertes d’edificis amb fibrociment
![](https://www.radiocalellatv.cat/wp-content/uploads/2023/04/AMIANT-20230411-e1681224214279-720x340.jpg)
La Generalitat de Catalunya ha publicat un mapa interactiu que permet localitzar totes les cobertes amb fibrociment que hi ha al país, són 122.460 en total. S’ha elaborat a partir d’imatges aèries tractades amb intel·ligència artificial i sota la supervisió de tècnics experts. A Calella se n’han detectat 52: n’hi ha en unes grans galeries comercials del carrer Església o en uns magatzems de construcció i de distribució de productes per l’hostaleria, a la part alta de la Riera Capaspre.
![](/banners/categories/Societat.jpg)
A Calella hi ha 52 cobertes de fibrociment repartides per diferents edificacions del nucli urbà, urbanitzacions i zones aïllades. Així es mostra en el nou visor que ha publicat la Generalitat de Catalunya en el marc de l’estratègia nacional per a l’erradicació de l’amiant que s’ha de desplegar fins el 2032.
Són les taques de color verd que apareixen al topogràfic de l’interactiu que ha desenvolupat l’Institut Cartogràfic de Catalunya a partir d’imatges aèries que posteriorment s’han tractat amb intel·ligència artificial. Podeu accedir-hi clicant sobre la imatge.
A Catalunya s’ha detectat la presència de 122.460 cobertes de fibrociment a pràcticament totes les localitats del país. De fet, segons aquestes dades, només n’hi ha dues que no conviuen amb aquest problema, i una d’elles és al Maresme: Caldes d’Estrac.
L’ús del fibrociment en la construcció va ser molt habitual entre les dècades dels 70 i principis del 90 del segle passat, perquè era un material molt barat i a la vegada resistent, i permetia fer bons aïllaments. Per això s’utilitzava en teulades, dipòsits o baixants. En la major part dels casos contenia amiant, un material que s’ha provat perillós per a la salut i ara està prohibit. Si les estructures es deterioren, s’alliberen unes petites partícules que inhalades poden provocar diferents tipus de càncer.
Es calcula que més del 85% hauran superat la seva vida útil l’any 2030 i constituiran un problema de salut pública, laboral i mediambiental. És per això, que des de la Generalitat de Catalunya s’han impulsat plans i estratègies nacionals per a la seva erradicació, d’acord també amb els objectius que fixa la Unió Europea.